Kommunikáció az egyének, az egészségügyi szakemberek és az egészségügyi hatóságok között
A betegek és az egészségügyi szakemberek közötti megfelelő kommunikáció hiánya hátráltathatja a betegközpontú ellátás és a közös döntéshozatalt. Ezért erőfeszítéseket kell tenni a valódi, érthetően folytatott párbeszéd előmozdítására, valamint az egészségügyi szakemberek és a hatóságok részéről arra irányuló erőfeszítésekre, hogy hatékonyabban érjenek el minden érintettet.
Kontextus
Az egyének, az egészségügyi szakemberek és az egészségügyi hatóságok közötti jobb kommunikáció valószínűleg szintén javítja a méltányolhatóságot. Emellett hozzájárulhat a közintézményekbe vetett bizalom erősítéséhez és életek megmentéséhez (egészségügyi válsághelyzetekben például a jól átgondolt, világos és átlátható kommunikáció ösztönözheti a közegészségügyi intézkedések betartását).
Az egyenrangú kommunikáció és a betegek és az egészségügyi szakemberek közötti valódi párbeszéd lehetőségének megteremtése hozzájárul annak biztosításához, hogy a rendelkezésre álló ellátási lehetőségek és a nyújtott ellátás érthető, releváns és alkalmazható legyen. A kommunikációnak nyíltnak és őszintének kell lennie arról, hogy mit tudunk, és mit nem, továbbá következetesnek, egyszerűnek, érthetőnek és empatikusnak kell lennie.
A világos, mindkét oldal részvételén alapuló kommunikáció - képessé teszi az egyéneket (és a csoportokat/közösségeket) arra, hogy saját döntéseket hozzanak. Ez feltételezi a közös nyelvezetet a szavak és fogalmak megválasztása révén, valamint a kérdések feltevésének és a valóban világos válaszok kapásának lehetőségét. Az egészségügyi szakemberek megfelelő kommunikációs stílusa ösztönzi az önmenedzselést és kompetenssé teszi a betegeket. A kommunikációnak nagyobb hatása lesz, ha a betegek megértik a kezelésüket és tudják, hogy képesek gondoskodni magukról.
Az egészségügyi hatóságoknak meg kell találniuk a legjobb módját annak, hogy elérjék az összes érintettet, különösen a kiszolgáltatott és nehezen elérhető helyzetben lévőket, például a hajléktalanokat, a digitálisan hátrányos helyzetűeket és a mozgáskorlátozottakat.
Kihívás
Európában átlagosan a felnőttek 15%-a mondja, hogy nehezen érti meg, amit az orvos mond, a felnőttek 18%-a mondja, hogy nehezen gondolkodik el az orvos által adott információn, hogy eldöntse, az vonatkozik-e rá, és a felnőttek 28%-a mondja, hogy nehezen érti meg a felírt gyógyszerek betegtájékoztatóját . Ezek a nehézségek valódi szakadékot mutatnak az egyének képességei és az egészségügyi hatóságok és egészségügyi szakemberek kommunikációs stílusa között. Az orvosok talán túlbecsülik kommunikációs képességeiket. Ugyanakkor az egészségügyi szakemberek növekvő munkaterheléséből és az orvoshiányból adódó kihívások Európa-szerte hatással lehetnek az egyének, az egészségügyi szolgáltatók és az egészségügyi hatóságok közötti kommunikáció hatékonyságára is.
A kommunikáció összetettsége és a közös nyelvezet hiánya - akár az eltérő beszélt nyelv, akár a két fél által nem értett kifejezések használata miatt - akadályozza a betegek és az egészségügyi szakemberek megfelelő kommunikációját.
A kommunikáció kihívásai nyilvánvalóak, különösen akkor, ha a betegnek komplex kommunikációs igényei vannak, amelyek speciális meghallgatást igényelnek. Ezért alapvető fontosságú, hogy a szóbeli kommunikáció mellett különböző kommunikációs módokat is biztosítsunk.
Az egészségügyi szakemberek által használt orvosi kifejezések, mint például a "kockázat", és az orvosi szakzsargon, illetve a betegeknek szánt nyomtatott anyagok könnyen félreértésekhez vezetnek. Ezenkívül a konzultációkra szánt korlátozott idő olyan diskurzusra ösztönözhet, amely nem hagy teret a kérdéseknek és az eszmecserének, amelyek az ellátási folyamat szerves részét képezik. Ez különösen aggasztó azokban az esetekben, amikor az összetett kommunikációs szükségletek - például veleszületett vagy szerzett fogyatékossághoz kapcsolódóan - több időt igényelnek, vagy amikor a betegek általában nem rendelkeznek elegendő felszereléssel az egészségügyi szakemberekkel való kommunikációhoz.
Intézkedések, bevált gyakorlatok és eszközpök
Az egyértelmű kommunikáció lehetővé teszi az emberek számára, hogy megértsék az egészségügyi információkat, és azok alapján cselekedjenek. Az egészségügyi műveltség szintjétől függetlenül fontos, hogy a személyzet biztosítsa, hogy a betegek megértsék a kapott információkat.
Az egyének, az egészségügyi szakemberek és az egészségügyi hatóságok közötti kommunikáció csak akkor lehet hatékony és megfelelő, ha az emberek eleget tudnak az egészségükről, és képesek az információkat a mindennapi életükhöz kapcsolni. Az egészségügyi rendszereknek biztosítaniuk kell, hogy kommunikációjuk világos és átlátható legyen, és megfeleljen a különböző emberek - köztük a kognitív vagy nyelvi zavarokkal küzdők - igényeinek. Az interakció és a kommunikáció javítására szolgáló általános eszközök közé tartozik a Kommunikálj mindenkivel, a Kérdezz engem 3®, a Jelezz vissza és a közérthető nyelvi elvek alkalmazása (lásd alább).
Egyéni igények :
Az egészségügyi rendszerek felelősségei :
tájékoztatást kapjanak a megfelelő kommunikációhoz való jogukról
a megértési képességeikhez mérten,
elegendő ismerettel rendelkezzenek egészségi állapotukról és a megfelelő fogalmakról ahhoz, hogy képesek legyenek megérteni, amit az egészségügyi szakemberek mondanak, és amit a nyomtatott dokumentumok magyaráznak,
képesek legyenek világosan kommunikálni (online is) és felvilágosítást kérni,
tudják, hogyan értékeljék saját maguk számára a kezelés relevanciáját és az utasítások alkalmazásának lehetőségét, hogy azokat a gyakorlatban napi szinten alkalmazhassák.
nyílt és átlátható kommunikációs módszerek elsajátítása, beleértve az egészségügyi kockázatokkal kapcsolatos bizonytalanságokat is,
olyan kommunikációs terek kialakítása, amelyek figyelembe veszik a betegek kultúráját és sajátos igényeit, szükség esetén hivatásos fordítók vagy kulturális közvetítők igénybevételével,
az online digitális egészségügyi oldalak és szolgáltatások elérhetőségének fejlesztése a különböző kommunikációs igényekkel rendelkező emberek számára, valamint a személyes találkozók kiegészítése érdekében,
az orvosi szakzsargon és a bonyolult kifejezések elkerülése (köznyelv),
az egészségügyi szakemberek képzése a (komplex kommunikációs igényekkel rendelkező vagy nem rendelkező) betegekkel és gondozóikkal való kommunikáció különböző módjairól, valamint a digitális környezetben történő kommunikációról a közös döntéshozatalt elősegítő módon.
A gyógyszerek helyes használatára vonatkozó betegoktatási egység létrehozása egy példa a délkelet-anatóliai Şanlıurfa egyetemi kórházában, az azonos nevű tartományban létrehozott helyi egészségügyi ismeretterjesztő projektre.
Cél:
A gyógyszerek helyes használatának és a kórházi betegek szájon át történő kezelésének biztosítása.
Célcsoport:
Minden beteg, beleértve a kezelés alatt álló gyermekeket (és szüleiket).
Módszer:
A beteg vizsgálata után az orvos gyógyszert írhat fel. A beteget ezután a Gyógyszeres Oktatási Osztályra utalják, ahol az ápolószemélyzet egy gyógyszerész felügyelete mellett dolgozik. Ebben az egységben, amely a kórház központjában található, hogy könnyen megközelíthető legyen, a betegek megtanulják, hogyan kell szedni a gyógyszereiket. A krónikus betegségben szenvedő betegeket arra ösztönzik, hogy keressék fel az egységet, mert egy szakorvostól "gyógyszerelési javaslatot" kaphatnak, amely felhatalmazza a háziorvost a gyógyszer felírására, ami segít csökkenteni a kórházi látogatások számát.
Eredmény:
a betegek egészségének javítása,
a gyógyszerek helytelen alkalmazásából eredő lehetséges mellékhatások csökkentése,
kevesebb sürgősségi osztályra való felvétel, kevesebb kórházi kezelés és kevesebb ismételt kérés.
Előnyök:
A gyógyszerek megfelelő használata csökkenti az egészségügyi költségeket és javítja a betegek kényelmét.
A betegek tájékoztatására szolgáló rendszert a diagnózis közlésekor a 2000-es évek elején vezették be, az első rákellenes terv részeként. A rendszer célja (amely a betegek által a közgyűléseken megfogalmazott kérésre reagál), hogy javítsa a betegek (és családtagjaik) diagnózisukról és a javasolt kezelésről való tájékoztatásának feltételeit. A rendszer elősegíti a kezelés elfogadását és a betegséghez való alkalmazkodási stratégiákat. A rendszer világos, megfelelő tájékoztatáson alapul, amely tiszteletben tartja a betegeket és kívánságaikat, lehetővé téve számukra, hogy valódi támogatást kapjanak.
Célcsoport:
Minden rákos beteg, a szövettanilag igazolt rák kezdeti diagnózisától a betegség kiújulásáig.
Módszer:
A rendszert kórházi környezetben állítják fel, és négy fázisból áll:
a diagnózis bejelentése és a javasolt kezeléssel kapcsolatos információk,
a betegek támogatása, szükségleteik meghatározása,
beutaló és a támogató ellátáshoz való hozzáférés (különösen a termékenység megőrzése érdekében),
átjárhatóság a tartózkodási hely (város) és a kórház között.
A betegek olyan dokumentumokat kapnak, amelyek segítenek eligazodni az egészségügyi rendszerben: személyre szabott ellátási lehetőségek és ellátási útvonal (a kezelés szakaszai, a megfelelő ütemterv), a támogató ellátással kapcsolatos információk, a hasznos kapcsolatok listája.
A rendszer multidiszciplináris ellátáson alapul, elsősorban orvosok és paramedicinális személyzet bevonásával. A francia Nemzeti Rákkutató Intézet ajánlásokat és útmutatókat tett közzé, hogy segítse az intézményeket és az egészségügyi szakembereket e rendszer kialakításában. Az érintett szakemberek (kórházi és magánorvosok) ad hoc alapon folyamatos képzésben részesülnek.
A rendszer minden egyes rákellenes tervvel fejlődött, hogy figyelembe vegye az ellátás diverzifikálódását (a "járóbeteg-gyógyászat" szerepének növekedése) és bizonyos csoportok, például a gyermekek és az értelmileg akadályozottak helyzetét.
Eredmény:
A beteginformációs rendszert minden olyan egészségügyi intézményben létrehozták, ahol rákgyógyítási engedélyt adtak ki. Szervezését a Francia Nemzeti Rákkutató Intézet által közzétett nemzeti iránymutatások határozzák meg. A rendszer bevezetése olyan átfogó minőségbiztosítási feltétel, amelyet minden engedélyezett onkológiai intézménynek alkalmaznia kell.
Előnyök:
A rendszer előnyei abban rejlenek, hogy világos, megfelelő tájékoztatást nyújt, amely tiszteletben tartja a betegeket és kívánságaikat, lehetővé téve a valódi multidiszciplináris támogatást. Nagy előnye, hogy Franciaország egész területén egy referenciarendszer alapján fejlesztették ki.
A betegek francia nyelvtudásának hiánya az orvosi konzultációk során akadályozza a magas színvonalú ellátást. Az egészségügyi szakemberek és a betegek közötti beszélgetések során a megértés elősegítése lehetővé teszi :
a megelőzéshez, szűréshez és orvosi kezeléshez való hozzáférés javítását,
a lényegtelen, szükségtelen és költséges vizsgálatok számának csökkentését,
az emberek felhatalmazását és jogaik tiszteletben tartását (tájékoztatás, titoktartás, szabad és tájékozott beleegyezés).
A cél az, hogy az egészségügyi szakemberek lehetőséget kapjanak az egészségügyi tolmácsszolgáltatások igénybevételére.
Célcsoport:
A Grand-Est régió összes allofónja, valamint az általuk felkeresett magánorvosok és szülésznők.
Módszer:
A Grand-Est régióban a magánorvosok és szülésznők telefonos (és/vagy személyes) tolmácsolási szolgáltatásokat igényelhetnek egy, az Agence Régionale de Santé által kiválasztott és finanszírozott szolgáltatótól, pályázati felhívás útján. Ehhez először regisztrálniuk kell a rendszerbe, amely 185 nyelvet kínál. A szakemberek egy használati útmutatót kapnak, amelyben felkérik őket, hogy a tolmács közreműködésének optimalizálása érdekében előzetesen és írásban készítsék elő a konzultációkat. Ez a tolmácsszolgáltatás mind a szakember, mind a beteg számára ingyenes. A tolmácsokat szakmai titoktartás köti.
Eredmény:
A beteg nyelvét folyékonyan beszélő tolmács az egészségügyi szakember hívásától számított 5 percen belül rendelkezésre áll, akár időpont egyeztetés nélkül is.
Értelme:
Amint fentebb említettük, a hivatásos egészségügyi tolmácsoláshoz való hozzáférés elősegíti a nem anyanyelvi beszélők magas színvonalú ellátáshoz való hozzáférését, és ezáltal az egészségügyi rendszerbe való beilleszkedésüket. A telefonos tolmácsolás hozzájárul az e szolgáltatáshoz való hozzáférés regionális egyenlőtlenségeinek csökkentéséhez is.
Vissza
Amerikai Egyesült Államok - Ask me 3: Jó kérdések az Ön jó egészségéért
Laura HENNINGER
módosítva ennyi ideje: 1 hónap
Cél:
A Kérdezz engem 3® egy, az Institute for Healthcare Improvement által kifejlesztett oktatási program, amely arra ösztönzi a betegeket és családtagjaikat, hogy tegyenek fel három konkrét kérdést egészségügyi szolgáltatójuknak, hogy jobban megértsék egészségi állapotukat és azt, hogy mit kell tenniük annak fenntartása érdekében.
Célcsoport:
Az egészségügyi műveltséggel foglalkozó szakemberek által tervezett Ask Me 3® egy gyors és hatékony eszköz, amely a betegek, a családok és az egészségügyi szakemberek közötti kommunikáció javítására szolgál, és segít a betegeknek abban, hogy az egészségügyi csapat aktívabb tagjaivá váljanak.
Módszer:
Ask Me 3® három egyszerű, de alapvető kérdést mutat be, amelyeket a betegeknek fel kell tenniük, amikor kapcsolatba lépnek az egészségügyi szolgáltatásokkal, és amelyekre a szakembereknek mindig világos és érthető válaszokat kell adniuk:
mi a fő problémám?
mit tegyek?
miért fontos, hogy ezt megtegyem?
Az eredmény:
Az Ask Me 3® egy könnyen használható eszköz, amelynek bevezetése nem kerül semmibe, és amely megkönnyíti a világos kommunikációt.
Előnyök:
Az aktív részvétel erősíti a betegek helyzetét, és megkönnyíti a beszélgetést az egészségügyi szakemberek számára. A betegek által feltett kérdések támpontokat adnak a szakembereknek arról, hogy a betegek mennyire értik és fogadják el egészségi állapotukat, ami segíthet a szakembernek abban, hogy milyen információkat adjon és mikor.